kap22+tips+til+medieanalyse

tips til medieanalyse Det kan ofte være vanskeleg å vite kvar du skal byrje når du skal gjennomføre ein medieanalyse. Det er vel eigentleg ikkje nokon fasit på korleis du skal gjere det, noko som med ein gong gir deg litt meir friheit i arbeidet ditt. Likevel handlar mykje om evna til å observere og systematisere. Enda viktigare er det å ha kunnskap til det feltet ein skal analysere. Nokon lurer sikkert på kvifor me gjer dette, altså kvifor me må analysere kommunikasjonssituasjonar og mediebruk. Svara er enkelt og greitt at det er viktig å forstå korleis kommunikasjon går føre seg i dei forskjellige situasjonane, i dei forskjellige media. Desse kunnskapane kan og hjelpe oss når me sjølve skal kommunisere eller forme medieprodukt. Innanfor medieanalyse har me nokon hjelpemiddel som skal gjera jobben litt enklare for oss. Av desse vil eg trekka fram spesielt to hjelpemiddel, kommunikasjonsmodellar og dramaturgiske modellar. For å få ein rask oversikt over ein kommunikasjonssituasjon er prosessmodellen med sendar- bodskap- mottakar og eventuelt støy som kan hindre bodskapen i å komme fram, eit enkelt hjelpemiddel. Likevel gir ikkje dette oss så mange svar. Vil me vita meir, må me spørja meir. I 1948 formulerte Harold Lasswell ein kommunikasjonsmodell som er grei å bruke viss du vil få svar på meir enn det prosessmodellen gir deg. Kven seier kva i kva for ein kanal til kven med kva effekt? Med dette får me svar på kva slags ulike ledd som er brukt i kommunikasjonsprosessen. Samtidig er modellen så enkel at han kan brukast i dei fleste kommunikasjonssituasjonane. For å finne ut kva slags verkemiddel som er nytta, må me gå over på ein anna kommunikasjonsmodell kalla tekstmodellen. Tekstmodellen ser på korleis det blir danna meining og innhald i møtet med mottakaren. Om du vel å gå rett på å analysere etter tekstmodellen, bør du innleie med kort informasjon om den medieteksten du har planar om å analysere. Deretter er det lurt å gjennomføre analysen i fire steg: skildring, utgreiing, tolking og vurdering.  Med dramaturgi meinar me korleis ei historie er bygd opp, det vil seie korleis informasjonen blir formiddla på for å fange interessa til mottakaren. Uansett korleis historia er, enten i form av bilder, lyd eller tekst, så er det viktig å sjå korleis ho stiller seg til den klassiske dramaturgimodellen. Blir du interessert når du høyrer historia? Er det kjedeleg? Kva kunne vore betre? Oppbygginga? Aktantmodellen er eit hjelpemiddel som ofte blir brukt av forfattarar og journalistar. Dette fordi modellen kan hjelpe dei med å finne ut korleis ei historie kan bli fortalt på ein mest mogleg engasjerande måte. Modellen legg vekt på forholda mellom personar og/eller element i ei historie. I hovudsak er aktantmodellen utvikla for eventyr, men kan og bli brukt på andre historiar. Modellen kan vere nyttig både når det gjeld analyse av medietekstar og utforming av eigne medieproduksjonar. Givaren- set historia i gang Subjektet- er helten eller hovupersonen, det kan vere ein eller fleire hovudpersonar som jobbar mot eit mål Objektet- målet for subjektet Hjelparen- hjelper subjektet med å nå målet Motstandaren- vonde personar eller makter eller alt anna som hindrar subjektet i å nå målet Mottakaren- endar opp med objektet, oftast er det subjektet sjølv. Givar  à  objekt   à  mottakar Hjelpar  à subjekt  à  motstandar Sjølv om det ikkje er nokon fasit på korleis du kan gjennomføre ein medieanalyse, så finst det visse oppskrifter. Vil du ha ei rask og enkel oversikt over kommunikasjonssituasjonen er prossesmodellen eit eksemplarisk hjelpemiddel. Vil du vita meir om hjelpemiddel og kvifor medieteksten er blitt analysert på akkurat denne måten, er tekstmodellen eit godt val. Me har og dramaturgimodellen som er fin å ha for å få greie på korleis ei historie er bygd opp. Til slutt har me aktantmodellen som egnar seg best til eventyr, men som og kan vera fin til andre historiar.
 * Tips til medieanalyse **