Etikk+og+Informasjon

__ Etikk og Informasjon __

Først og fremst kan PR være veldig nyttig men også veldig unødvendig. En som gjorde PR til noe som var nyttig er sirkusdirektøren Barnum, som er kjent for uttrykket "All PR er god PR". Han brukte (dårlig) PR til en positiv ting for seg selv og sirkuset sitt. Han skrev inn leserinnlegg i avisen, hvor han kritiserte sitt eget sirkus. For så å sende inn svar på sine egne leserinnlegg. Slik at allerede før sirkuset kom til byen, var det allerede kjent. Det gjorde at folk strømmet på for å se om det som stod i avisen var sant: Var damen med skjegg egentlig i mann? Var elefanten verdens største? Dette setter fokus på hvilken metoder som blir benyttet i PR og Informasjon. Det gjør at man kan spørre seg selv om man kan tillate og lyve og lure?

En episode som man helt klart kan sette spørsmålstegn ved er sommeren i 1990, når Saddam Hussein, den irakiske diktatoren bestemte seg for å invadere nabolandet Kuwait. Selve situasjonen oppstår når et øyenvitne står fram i mediene og forteller om hvor grusomme irakiske soldater var. Som at irakiske soldater skulle ha gått inn på et sykehus og rett og slett kastet spedbarn ut av kuvøser. Og barna ble liggende på gulvet døende, mens soldatene tok kuvøsene med seg til Irak. Denne fortellingen skapte et svært sterkt inntrykk i mediene. Og flere tror at denne opplåsingen av saken kan være en av grunnene til at USAs president til slutt fikk politisk støtte til å invadere Irak. Senere kommer det fram at et PR-byrå hadde vært inne i bildet med denne historien. Og at PR-byrået var betalt for å skape politisk støtte for en amerikansk invasjon i Irak. Dermed kan det virke som om hele historien var en løgn og bare påfunn av PR-byrået.

PR-byråene har spesifikke etniske retningslinjer de må følge. PR-byråene innser både dem selv og oppdragsgiveren er avhengige av tillitt og et positivt omdømme for å lykkes. Og er i Norge har vi en forening som heter Norske Informasjonsrådgivere som lager regler som medlemmene er nødt til å følge. Blant annet skal rådgiverne aldri lyve eller villede. Og de må ha henvisning til deres informasjon og de må opplyse oppdragsgiveren når de gir ut informasjon, for blant annet pressen.

Kildene selv kan skape opplysningene og vurderingene som kommer fram i mediene av seg selv, og ikke bare av uavhengige journalister. Ofte kan kildene være informasjonsansvarlige i bedrifter og sterke organisasjoner. Det er ikke alltid journalistene har nok sterke ressurser til å grave fram alt stoffet selv. Det er flere måter journalistene kan skaffe seg opplysninger og informasjon. Og ulike måter å uttrykke informasjonen i media. For eksempel kan ressursterke kilder som militæret/hæren invitere med seg journalister slik at de kan observere med egne øyne. Dette gjør at sakene som kommer fram i media på denne måten virker veldig troverdig. Et annet eksempel er at bedrifter ønsker et godt omdømme for sine produkter gjennom media. Derfor kan bedriftene invitere journalistene til bedriften og gi dem adgang til å se på produktene. På denne måten kan journalistene skrive hele artikler for bedriftene. Begge disse metodene kan gi god PR gjennom mediene, fordi begge metodene virker svært troverdige. Med tanke på at journalistene får tilgang til så mye.

Det er i bunn og grunn sånn at PR kan brukes både positiv og negativt. Og det er forskjellige måter å utnytte PR, og det er forskjellige måter PR kommer fram på. Informasjon kan komme ut på flere måter. Som nevnt har journalister flere forskjellige kilder. Og flere måter å få tak i informasjonen. Men selv om det kan virke som om man kan lyve og villede. Så har de bestemte regler å følge. Alt er rett og slett ikke tillatt.